Превод: machocka Редакция: IsMaIL & VastoLorde96
МУАХАХАХА!
Все още мисля, че е мистериозно,
но имам и усещането, че не е.
При всеки случай това беше нещото, което промени живота ми.
И все пак изглежда, че нищо не се е променило.
Това беше много, много странно
и в същото време всички го преживяваха.
Тук, в Икебукуро.
Епизод 1 ПЪРВИТЕ СЛОВА
Съжалявам.
Искам да се върна вкъщи.
Моля ви, не се смейте. Отсъствах от екскурзиите си в училище,
затова не съм напускал родния си град.
Сега съм на 15, за първи път съм в Токио и съм объркан.
Това съм аз, Рюгамине Микадо.
И причината, поради която стоя пред линия Тобу Тоджо,
е понеже от този април ще уча в академия Райра, източен Икебукуро.
Училището не е толкова престижно, но е красиво и има добри условия.
Причината да дойда беше най-добрият ми приятел от началното училище.
Родителите ми искаха да остана, но аз винаги съм искал да отида в Токио.
Микадо!
Кида? - Това въпрос ли е?
Тогава с радост ще отговоря!
Избери някой от трите варианта. Първи: Кида Масаоми.
Втори: Кида Масаоми. Трети: Кида Масаоми.
Страхотно! Наистина ли си ти, Кида?
Ще пренебрегнеш шегата, върху която работя от три години?
Доста време мина, човече!
Много си се променил, не те познах. Не очаквах да си боядисаш косата.
О, и шегата беше много зле. - Минаха четири години.
А ти изобщо не си се променил от началното училище.
И не ми казвай, че шегите ми не струват.
Да, това е най-добрият ми приятел - Кида Масаоми.
Не съм го виждал, откакто смени училището,
но се е променил само външният му вид.
Добре, да вървим. Да излезем навън.
Днес ми се ходи на запад.
Шегите му не струват, но е добър човек.
Не се чувствам много отдалечен от Кида, защото си пишем всеки ден.
Но след срещата ни отново след 4 години е очевидно,
че сме израснали в различни градове.
Но той си е същият като преди, включително и шегите му.
Ами...
Какво ще кажеш за Съншайн 60? - Сега ли?
Ако искаш да отидеш там, трябва да си с момиче.
Какво ще кажеш за Западния парк на Икебукуро?
Просто кажи "Западен парк".
Мислех, че икебукуренците го наричат така...
Какви са тези "икебукуренци"? Искаш да отидеш там?
Но... Чакай!
Да се откажем. Вече е нощ!
Някоя банда ще ни убие!
Няма да си прекараш добре, ако се държиш по този начин.
А и е още шест часа. За Бога, все още си страхливец.
Добър вечер. - Добър вечер.
Сеттон, от утре ще живея в Икебукуро.
Нима? Може да дойдеш в моя квартал? - Да, може.
Все още пиша от къщата на нашите,
но от утре ще ви пиша от апартамент близо до Съншайн.
Добре дошли в Икебукуро.
Невероятно...
Светът, който съм виждал в интернет и комиксите, сега е пред мен.
По-хубаво е от Камизакурамачи Гинза.
Тогава някой път ще те заведа в Шибуя.
Ако тълпите те радват, може да те заведа на конни надбягвания.
Активността на бандите напоследък намаля.
Бяха из целия град, но след боя в Сайтама бяха арестувани доста от тях.
А и ченгетата започнаха да разбиват групи,
в които членовете им носят еднакви цветове.
Значи в Икебукуро сега е безопасно?
Това са само слухове, затова не съм сигурен.
Има много други опасни хора, затова бъди внимателен.
Разбирам...
Това е 60-та улица, позната като улица Съншайн.
Може би първоначално наистина са я наричали улица Съншайн.
Съжалявам!
Кида. - Карисава и Юмасаки. Здравейте.
Да, мина доста време. - Привет.
Как си, Кида? - Здравейте!
Кой е този с теб? Приятел?
Да, приятели сме от малки. Премести се тук днес.
О, разбирам. - Тя се казва Карисава,
а този тук е Юмасаки.
А тези там са Кадота и Тогуса.
Ами... казвам се Рюгамине Микадо.
Нещо лошо ли казах?
Това псевдоним ли е? - Защо ученик ще използва псевдоним?
Може да е в някое радио или списание.
Не... Това е истинското ми име. - Това е името ти?!
Яко! Супер готино!
Точно като име на манга герой! - Стига де, засрамвате го.
Не мога да продължа този разговор.
От пазар ли се връщате? - Да.
Новото издание на Денгеки Бунко е излязло, затова купихме 30 броя.
Публикували са толкова много за един месец?!
Не, разбира се. Двамата купихме по един брой от всички издания.
И после... купихме по още десет поради различни причини.
Различни причини.
Какви са тези "различни причини"?
Да нямат предвид за колекциониране, продажба, четене и т.н?
Е, ние ще тръгваме.
Довиждане. - Добре, до скоро.
Трябва да вкараме първо главата. - До скоро.
Хей, не удряй колата!
Доста са странни, но опознаеш ли ги, добре ще се разбирате.
Значи дружиш и с такива хора, Кида?
Познавам различни типове хора.
Какво ли е преживял през тези четири години?
През цялото това време аз бях в родния си град.
Ако знаеш много различни неща, можеш да заговориш всяко момиче.
Колко вулгарно.
Казах ти вече. - Сигурен ли си, че това е тя?
Точно отговаря на описанието. - Разбрано.
Да вървим. - Добре.
Гледай да не сбъркаш дозата.
Ако не се събуди, ще ни режат парите.
На кого му пука? За тийнейджърка ще вземем 50% повече.
Според мен са само 20%.
Не сме имали тийнейджърка от доста време.
Да, благодарение на информацията, която получихме.
Добър вечер. - Канра! На линия ли си?!
Имах обаждане.
Току-що прочетох в блога ти. Идваш в Токио?
Поздравления.
Искаш ли да се видим някой път? - Това звучи добре.
Определено. Всъщност чували ли сте за хора, които се самоубиват?
Да, беше доста нашумяло. Запознават се в интернет и се самоубиват.
Неприятна тема. Но скоро не е имало такива истории в новините, нали?
Може би вече са спрели,
но може все още да ги има, просто никой да не забелязва.
Може би не намират телата...
Не се шегувай с това. - Напоследък много хора изчезват.
Както казаха в новините? - Ами...
Повечето са нелегални граждани,
или деца, избягали от вкъщи...
Чувал съм, че това се случва между Икебукуро и Шибуя.
Извинете. - Да?
Вие ли сте Магента? - Да, аз съм.
Вие ли сте Накура? - Супер! Знаех си, че сте вие.
Приятно ми е да се запознаем. - И на мен.
Ще тръгваме ли? - Добре...
В тази посока. Двама трябва да са там вече.
Ето.
Здравей. - Здравей.
Чисто ли е? - Няма никой.
Е, съжалявам, че те заблудихме!
Сама на подобно място?
Кида продължаваше да говори без никаква пауза.
Започнах да се уморявам.
Не знаех дали съм уморен от ходенето, или от лошите му шеги,
но вероятно е било и от двете.
Да...
Имам чувството, че съм казал 5/400 от това, което си мисля!
И 4/400 беше използвано за Карисава и приятеля й.
Тъкмо се чудех дали да се хвана на шегата му и той се появи пред мен.
Хей, г-це, мина доста време.
Чернокож, облечен като готвач... Не, огромен чернокож раздава флаери...
Не, някой си, облечен като готвач, раздаваше флаери и беше чернокож.
Доста време мина, г-не.
Йо, Симон! Мина цяла вечност! - О, Кида.
Искаш ли суши? Вкусно е.
Ще направя отстъпка. Сушито е добро.
Прощавай, сега нямам пари.
Ще ям тук, когато ми платят. Тогава ще искам и отстъпка.
Не става! Ако го направиш, ще изчезна из водораслите на Русия!
Водорасли на земята, а? До скоро.
Доста време мина, г-не.
И него ли познаваш? - Да, това е Симон.
Той е руснак от африкански произход
и работи в този суши ресторант за един руснак.
Извинявай. Това шега ли беше? - Не, сериозен съм.
Името му всъщност е "Самиа", но всички го наричат "Симон".
Не знам много за него, но изглежда родителите му търсят убежище тук.
Откакто онзи руснак отвори суши ресторанта, той привлича клиенти.
Не преминавай на лошата му страна.
Един път прекрати бой, като вдигна един с неговите размери с една ръка.
А, и още един, с когото не трябва да се заяждаш...
Какво? Какво е това?
А, говорим за вълка.
При всеки случай стой далеч от Хейваджима Шизуо.
Ако си нормален, сигурно никога няма да се срещнеш с него.
Що за човек е той?
Още ги няма. Това е странно. - По-висшите не стават за нищо.
Трябва да се стегнат.
Все тая. Имаме време. - Прав си.
Понякога трябва просто да си починеш, а?
Трябва ти малко почивка, като водиш сбъркан живот като нашите.
Да, днес го видях. Черният мотор. - Черен мотор?
Не знаеш ли? Всички в Шинджику и Икебукуро говорят за това.
Считаше се за градска легенда, но хората са го заснели с камера...
Да, чух за това. - Да не е член на някоя банда?
Знам, че не кара с група, но...
Той е просто глупак, който кара без светлини.
Ако изобщо е човек. - Какво искаш да кажеш?
Ами... честно казано,
той е нещо като чудовище.
Хей.
От висшите ли си?
Няма начин да изглеждат като него. - Тогава кой е?
Не е хубаво да ни гледаш така.
Имаме си малко работа тук.
Ако ще ни пречиш, направи ни услуга и умри!
Сериозно ли?!
Проклятие! - Чакай, чакай, чакай!
Спри! Спри! Спри!
Затова ти казах да спреш.
Не, не... Не трябваше...
Какво е това?
Какво е това, по дяволите?
Какво искаш да кажеш с "чудовище"?
Дотачин казва, че той е жътварят. - Дотачин?
Кой е Дотачин? - За този, който кара черния мотор...
Няма ли да ми кажете за Дотачин?
Мамка му!
Така ти се пада, проклетнико.
Няма глава.
Няма глава, но въпреки това може да се движи.
Хей, какво си ти?!
Какво, по дяволите, си ти?!
Хей, има ли още хора, от които да стоя далеч?
Ами, за бандите и Якудза няма нужда да споменавам,
но има един - Орихара Изая. - Орихара Изая? Странно име.
Ти ли го казваш? Прекалено е опасен, не се забърквай с него.
Той се мотае в Шинджику, така че може и да не го срещнеш.
О, и не се сближавай с хора, наречени Доларите.
"Доларите"? - Да, като "един долар".
"Един долар"?
Не знам много за тях,
но чух, че са голяма група и че избухват лесно.
Казват, че са от цветните банди, но никой не знае техния цвят.
Може би скоро ще се разпуснат заради ченгетата наоколо.
Разбирам...
Хей, добре ли си?
Вие добре ли сте?
О, съжалявам! Добре ли сте?
Не... Не! Не! - Хей!
Какво й стана?
Дори не ни благодари. - Чудя се какво ли е станало.
Е, в този град може да стане всичко. Късметлия си.
За един ден се запозна с Кадота и приятелите му, Симон, Шизуо,
който може да хвърля машини, и се сблъска с красиво момиче.
Не знам дали това е добър късмет... - Радвам се.
Радвам се, че си тук и, че ще ходим в едно училище. Пак ще сме заедно.
И аз.
Голям си късметлия! Сега ще видиш една градска легенда!
Кида! - Какво? Видял си черния мотор?
Около 9 часа вечерта ли беше? - Откъде знаеш, Сеттон?
Ами, и аз бях там...
Каква е тази градска легенда?!
Черният мотор! Човекът без глава е тук!
В този момент усетих, че треперя.
Но не се страхувах.
Чувствах се много добре.
Видях нещо изумително.
Тук, в този град, изпитах нещо, за което дори не съм мечтал.
Усетих как невероятна реалност, която не можех да достигна,
се разкриваше пред очите ми.
Това си противоречи с казаното от мен в началото, но тогава беше различно.
Треперех от усещането, че нова реалност бе започнала за мен.
Наистина ли? Може да сме се разминали, без да разберем.
Може би. - Между другото... Кой е Дотачин?
Превод и субтитри: SugoiFanSubs & StrawHats
Момиче със странно минало достига реалността, за която не знае.
Реалност, която всеки се самозалъгва, че може да достигне.
Какво е видяло момичето, което щеше да умре?
Следващия път: "Крайно непредсказуемо"